God dag.
Robert Hodge på åklagarmyndigheten, direkt från New York.
Kära landsmän, vi är i krig.
Men inte mot en utländsk härskare eller blodtörstig tyrann.
Vi krigar mot en armé av ligister-
-som har gjort gatorna osäkra för hederligt folk.
Skräck, hot och våld.
Det är de verktyg som den moderna brottslingen använder.
Från Lower East Side till Harlem, Brooklyn till New Jersey-
-och ända ner till Atlantic City.
Blodspillan och kaos är dessa skurkars och smugglares valuta-
-i sin kamp om makten över gatorna i vårt land.
Guvernör Roosevelt och jag är fast beslutna att gå segrande ur striden-
-tillsammans med kommissarie Mulrooney och åklagare Crain.
Vi arbetar dygnet runt för att dessa fega kräk ska ställas inför rätta.
Jag lovar högtidligt att inte ge upp förrän varje man, kvinna och barn-
-återigen kan vistas på våra gator i trygghet.
Det här är Robert Hodge som sänder från New York.
Vi har redan förlorat 19 människoliv och en miljon dollar i vinst.
-Lugn, mr Thompson. -Det har ni sagt länge.
-Luciano gör misstag, som alla barn. -Hur ska vi överleva under tiden?
Nuck. Två bilar stacks i brand. 200 000 dollar gick upp i rök.
För helvete!
Du nämnde mr Capone i New York. Med hans hjälp...
-Han har brutit med mig, fattar du! -Allt har en mening.
Varför ska man då gå till doktorn, väja för ett tåg, stiga ur sängen?!
Behärskning. Det här är ett schackspel.
I schack försöker man inte döda varandra.
Handling! Vi hänger Luciano i ballarna!
Du är trött, och det är förståeligt.
Det är jag också. Jag förstärker bevakningen på dina bilar.
-Om Luciano så mycket som... -Då skär jag halsen av honom.
Bilen väntar, mr Maranzano. Jag har rengjort vindrutan.
Då ser vi tydligt vad vi har framför oss.
Nej tack, det gjorde jag så gärna. Tack.
-Sa inte du att du var hungrig? -Det känns okej nu.
Det här är bättre än sämskskinn.
-Hur känns det? -Vad gör du?
-Alla måste hjälpa till. -Du ska inte vara med, okej?
Ta med Archie och Sean och åk till New York.
Jag kan också vara impulsiv.
Storfräsaren från Willet Street.
-Är er man hemma? -Han har åkt till Aqueduct.
Då ska jag bara ta det jag kom för att hämta.
-Boken också. -Den har jag köpt.
-Med vad? -Mina pengar.
Var hade du fått dem ifrån?
-Du har inga bevis. -Det är du som måste ha bevis.
Det är inte så lagen funkar.
Får jag den ändå.
Har du ett bibliotek? Hur många böcker har du?
Bara den där, än så länge. Det är det rätta att göra.
Har din mamma lärt dig det?
-Alla har ett ursprung. -Var kommer du ifrån?
Härifrån. Jag är född här och har min familj här.
-Var är din familj? -Det är en fräck fråga.
Förlåt om jag var oförskämd. Men du har stulit allt det här.
-Inte... -Inte boken.
En jurist som du själv borde veta att det kallas stöld.
Att sova på gatan är lösdriveri.
Du kan få sitta i en cell tills du bestämmer dig för att prata.
Eller också kan jag hjälpa dig.
-Hur skulle det gå till? -Du ser ut att behöva hjälp.
Var är dina föräldrar?
Vem tar hand om dig? Var har du lärt dig vad som är rätt?
-915 Haddon Avenue. -Det finns ingen sån gata här.
-Det är i Trenton. -Vem bor där?
Ingen.
Är det en skola?
Är det ett barnhem?
Mitt namn står i boken. Om du tar den är det stöld.
Stryk alla prostitutionsfall norr om 110th Street.
-Är det du som ber mig? -Mr Hodge.
-Det är inte jag som bestämmer. -Spelar det nån roll?
Ja, jag vet att du är bra på ditt jobb.
Det vet mr Hodge också, men du måste inse att din bakgrund är känslig.
"Känslig"? Kan man inte lita på en Thompson?
I så fall hade du fått sparken, eller inte blivit anställd alls.
Thompson. Du har telefon.
Thompson.
Hallå?
Var är du?
Vad gör du i...
Nej, jag kan inte. Det går inte.
Inte förrän i kväll.
Är allt bra?
Ni ska få resten av akterna.
Ett barnhem i Trenton. De verkar inte ha telefon.
Det tar nog hela dagen att lämna henne.
-Varför rymde hon? -Det fick jag inte ur henne.
-Det låter väl strängt. -Jag har inte gjort henne nåt.
-Hon måste ha ett skäl. -Alla har sina skäl. Mördare också.
-Hon stal cigaretter, sa du. -Det finns inte mycket man kan göra.
Vem försöker du övertyga?
Jag kör henne tillbaka i morgon. Det är allt jag kan göra.
-Om det är så du ser det... -Vad vill du att jag ska göra?
Jag försöker göra det som är rätt.
Jag har inte ens ätit middag än.
Kom tidigare nästa gång.
-Då måste jag ju prata med dig. -Meyn kleyne farbrekher.
Talia. Jag glömde visst tungan där nere.
-Ben Siegel! Helt otroligt! -Morris.
-Vad har du för ärende här? -Snyltaren där uppe har lånat pengar.
-Feigenbaum? En jävla typ. -Jag säger inget.
Kan jag få en autograf till min fru?
-Visst. Hette hon Clara? -Talia.
-Nej, det var min moster. -Våra pappor gick i synagogan ihop.
Han ber för oss båda två.
-Du skämtar, va? -En rik och en fattig ber ihop...
-Titta, det är Ben Siegel! -Snacka om oönskat besök.
Varför måste du alltid vara en sån surpuppa?
Han är en betydelsefull person. Klä på dig, det är mitt på dagen...
-Fan! -Ta honom levande!
Ta honom levande!
Sluta skjuta, din jävla idiot!
Dags att lägga ner. Nu ska du och jag...
Du följer med mig.
-Jag dör... -Var det du som skar av Tonino örat?
Jävligt fult gjort.
-Har du det i byrålådan? -Jag kan skära av ditt.
-Du är inte döende! -Vem vill leva så här?
Morris! Abi gezunt!
-Vad tycker du? -Jättefint.
Jag var inte så lång som hon, men det är bättre än keps och byxor.
-Vi måste åka. -Hon vill säga en sak.
-Ja? -Jag vill göra bot.
-Förlåt? -För det jag har stulit.
-Hur då? -Genom att arbeta.
-Var då? -Hos oss, och kanske i andra hem.
-Hon måste tillbaka till Trenton. -Får jag tala med dig?
Du kan inte lämna henne där. Barn ska inte vara på det hemska stället.
-Det vet du inget om. -Hon berättade.
Hon har rymt, vad skulle hon säga? Hon kan inte stanna här.
Vi har varken plats eller pengar.
Jag ska hitta en plats åt henne. Arbetskraft behövs alltid.
Hon har ingen. Ingen vill ha barn i hennes ålder.
-Du kan inte förhindra allt ont. -Varför göra nåt alls?
Du ville hjälpa till. Det här är att hjälpa till.
Fanelli såg inte röken av vare sig Maranzano eller hans män.
-De gömmer sig säkert i Bronx. -Han har kontor i New York Central.
-Nån Vanderbiltbrud får knäppa honom. -Benny säger att det är viktigt.
Knappast.
-Var fan är du nånstans? -Atlantic City. Jag är kidnappad.
-Han är i Atlantic City. -Med nån brud?
-Nu kommer du hit, tjockskalle. -Jag är kidnappad!
-Jag skiter i hur snygg hon är. -...ringde nån charmör, och...
Han la på. Charlie.
-Varför det? -För att han är ett svin.
-Otroligt. - Börjar du krångla nu? -Lägg inte på.
-Du ska lyssna noga. -Jag sa ju att jag var kidnappad!
Håll käften!
-Är du kvar? -Lämna över luren.
-Han vill prata med dig. -Läget, Charlie?
-Är allt bra med dig? -Visst. Hästdykning och sockervadd.
-Du skulle ta det försiktigt. -Sluta, jag har en kula i benet!
Det är jag. Jag vill träffas och lösa skiten.
-Vi ses på din begravning. -Det blir Siegels först.
Ett intressant erbjudande. Låt mig tänka på saken.
-Ska du ringa fler samtal? -Hur så?
Jag måste ringa Esther. Jag lovade att komma hem.
-Ville nån gifta sig med dig? -Jag ska faktiskt bli pappa snart!
-Nå, hur blir det? -Med vad?
-Margaret? -Visst, jag strular runt...
-Vad är det? -De repeterar.
-Om nån av er tjallar på mig... -Ni ville ha svar.
...sätter jag en kula så långt upp i röven på er att visdomständerna...
-Vad sa du? -50 000 Mayfloweraktier blankade.
-Ta 50 000 till i morgon. -Du är väldigt korthuggen.
Förlåt. Blanka 50 000 aktier till.
En stor placering. Marknaden kommer att upptäcka det.
Det är meningen.
Har du några sparpengar? Blanka lite du också.
-Jag fattar mina egna beslut. -Jag ville bara hjälpa till.
Jag uppskattar omtanken, men eftersom jag inte vet vad du...
Jag måste sluta. De har börjat repetera igen.
Tar du inte ens i hand?
Vad gör du här?
-Jag är på genomresa. -Vart är du på väg?
-Har du pratat med din mamma? -Ja.
Vad sa hon?
Att hon hade träffat dig i Chicago. Det var ett bra möte.
Jag sumpade allt, Will. Jag vill bara att du ska veta...
Pappa! Vad det än är hör jag det inte.
-Förstår du? -Ja, det är klart.
Alla vill hålla smärtan på avstånd.
-Var bor du? -Det spelar ingen roll.
Du, jag...
455 West 93rd, 5D. Vänta på mig där.
Tvätta dig och ta nåt att äta. Vi ska lösa det här.
Ta den. Ta den!
Är det pengar du vill ha? Vad vill du?
Jag intalade mig själv...
...att om det går bra för honom var det värt det.
Och här står du på rätt sida av gatan.
Det var allt.
Pappa!
Pappa, kom!
Vad gör ni? Släpp mig!
Pappa! - Släpp!
Det är min son!
"Man känner inte handväskans fulla potential"-
-"förrän man tvingas till yttersta uppfinningsrikedom-
-"när man måste göra allt så litet som möjligt."
"I min väska packade jag två hättor, tre slöjor, ett par tofflor"-
-"toalettartiklar, bläckhorn, pennor och skrivpapper"-
-"nål och tråd och en morgonrock."
Ja. En handväska.
Kör mig inte tillbaka dit.
-Vem ska ta hand om dig? -Det gör jag själv.
-Du kan inte bo i en handväska. -Nellie gjorde det.
Hon tvingades åka hem vare sig hon ville eller ej.
-Jag kan hjälpa mrs Thompson sen. -Det är flera månader kvar.
Hon är rädd. Det är nåt hon är rädd för.
-Har hon sagt det? -Det syns.
Snälla, låt mig stanna.
Man blir inlåst i ett rum utan mat och vatten.
De säger att man är född i synd. Att hela ens liv är en synd.
Det går aldrig bort. Jag har inte gjort nåt!
Hon seglade runt hela världen.
Se så.
Kan du följa med mig? Du behöver inte sätta på dig uniformen.
God kväll, sheriff Lindsay.
-Tänker ni ta min man ifrån mig? -Det är ett polisärende, bara.
-Jag tar hand om henne. -Hennes brorson.
-Hon är på besök från Camden. -Kan jag räkna med dig eller inte?
Börja med middagen utan mig.
-Kan nån få tyst på honom? -Han klarar inte ett slag till.
Vad är det med det?
Sätt munkavle på honom. Var tre man och dra åt hårt.
Ska Maranzano vara med på det?
Han spelar schack.
Om Luciano inte nappar, vad händer med sångfågeln då?
Jag vill bara veta.
-Vad är det som är så roligt? -Du och jag tillsammans.
Ja.
Alla har sina dåliga dagar.
Släpp förbi mig! Jag skulle träffa honom!
Håll fast honom!
Ta hit honom.
Archie. Lägg undan den där.
Hoppas att du har ett jävligt bra skäl att söka upp mig.
Fräsch som en nyponros.
Vet du vem jag är?
Salvatore Lucania. Charlie Luciano.
Charles Lane eller Charles Reid.
-Han vet visst allt om dig. -Vem är han, då?
Meyer Suchowljansky, alias Michael Lewis.
Du har en bror. Jacob.
Vem är jag, då?
Benjamin Siegelbaum, förkortad till Siegel.
Två av tre. Ledsen, Pink.
Benny är inte här just nu.
Vad vet du mer om oss?
Ni har varit kumpaner sen ni var barn.
Han är medhjälpare åt Salvatore Maranzano.
Och oavsett vad som händer med mig...
...kommer ni alla att åka i fängelse förr eller senare.
Distriktsåklagaren ser det som sin livsgärning.
-Det låter allvarligt. -Det här är en familjeangelägenhet.
-Han är brorsonen, eller hur? -Det sägs så.
Jag vill att du ska förstå att jag inte har nåt emot dig.
-Men, som sagt... -Barndomsvänner.
Vad din farbror än gör mot Benny kommer det att påverka dig.
Jag är inte inblandad i hans affärer. Jag arbetar på åklagarmyndigheten...
Vi tar dina referenser lite senare.
Nu räcker det, Pink.
-Ja? -Du och din chef har gått för långt.
Jag är min egen chef, mr Thompson.
Får jag tala med honom. Nu.
-Vaknade du till nu? -Jag vill prata med min brorson.
Du ska få prata. Men det ska ske öga mot öga.
Han startade Corner Hotel.
Jag visste inte var han fick pengarna ifrån.
Jag var bara en snickarlärling.
Men av nån anledning fick han förtroende för mig.
Då fick jag hjälpa honom med en sak.
Och så en till.
Sen fick jag polisbrickan.
Se vad han har lyckats bygga upp nu.
-Vad är det för uppdrag? -Du sa att du ville hjälpa till.
Här får du chansen.
-Varsågod. -Ska inte ni följa med?
Det är nog färdigt för mig.
Mr Lindsay?
Mr Lindsay!
-Vart tog sheriffen vägen? -Han mådde inte bra, sir.
-Ett mycket vagt svar. -Det är allt jag vet, mr Whitlock.
Det här är en privat angelägenhet. Diskretion är av yttersta vikt.
Vänta här.
-Vad hände med Lindsay? -Jag fick ta över.
Jag föreslår att vi tar itu med det senare.
Du får instruktioner av Leander.
Utför ett gott arbete så får vi diskutera din framtid.
-Ja, herr kommendör. -Alltid en lika duktig pojke.
Kommendören tror på välgörenhet.
Ibland idkas den offentligt och ibland inte.
För att hjälpa traktens fattiga ungdomar anställer han dem-
-och låter dem läras upp i hushållssysslor.
Men alla barn lämpar sig inte-
-och det finns gränser för hur mycket hjälp de kan ta till sig.
För henne till den här adressen.
Förklara för modern att det inte blir någon ytterligare kompensation-
-och att inga fler förklaringar kommer att ges.
Är ni förmögen till det?
Vad fan väntar de på?
Stick, om det är det du vill.
-Vad får jag om jag väntar? -Vad vill du ha?
Klubben, utan skulder. Och fem procent av allt annat.
-Okej. -Jag förväntade mig inte ett ja.
Jag är på bra humör.
Har du vapen på dig?
Jag behöver veta det. Det här måste ske under ordnade former.
Jag har inte ens cigaretter.
Gör inget förrän jag ger signal!
-Vi vill se honom. -Samma här.
-Är du okej, Will? -Jag har mått bättre.
Ta av munkavlen.
Khamoyer. Vos makhstu?
-Ta mig härifrån, för fan. -Det är därför vi är här, Benny.
Ner med vapnen, så gör vi utbytet.
Släpp mig!
Stopp! Ingen...
Du tar livet av oss allihop!
Slicka pisset från min schvontz, din Jerseynolla!
-Jag ska ordna det. -Jag bryr mig inte!
Jag ska fan begrava hela er jävla familj!
-Vi var överens. -Du har blåst varenda jävel själv.
Jag ska ha allt, varenda pinal i ditt råtthål till strippklubb.
Och allt du har på Kuba.
-Och sen? -Det bestämmer vi senare.
-Charlie... Tänk på en sak. -Mickey.
Vi sitter i samma båt, oavsett hur osams ni är.
Jag har drivit stället i sju år. Kasta inte ut...
Håll käften.
-Din jävel! -Stopp!
Sluta! Sluta, allihop!
Det är ditt. Allt är ditt. Låt honom gå.
-Vadå "allt"? -Allt jag har.
Allt jag nånsin har haft. Atlantic City.
-Vad tycker du? -Jag vill se honom på knä.
Gör min vän glad.
Nu vet du hur det känns.
Jag underskattade dig, Charles. Det var ett misstag.
-Du är smartare än jag trodde. -Vad är du själv då?
-Dummare än jag visste. -Det passar på gravstenen.
Du får det du vill ha. Släpp honom.
Döda både honom och killen! Döda alla och ta allt ändå.
Kloka ord.
Det löser inte problemen med Maranzano.
-Honom tar jag itu med. -Han kanske hinner före.
Spela inte oberörd. Jag vet att du är orolig.
Om jag får 24 timmar på mig löser jag det.
Jag tar risken om ni släpper honom.
-Du, idioten. -Vadå?
Nu går vi och äter frukost.
In i bilen med honom.
Vi levererar när du levererar.
-Vad gjorde du nu? -Jag vet inte.
Capone tjänade över en miljon men deklarerade ingenting.
-22 fall av skatteflykt. -Inkomster av brott ska beskattas.
-Brott mot skattelagen från 1926. -Hur var det med bokföringen?
-Vinsterna är tydligt redovisade. -Med ett vittne berett att vittna.
Vi är redo för ett tillslag. Vi kan spåra pengarna.
-Vi kan bevisa brotten. -Och sätta skurken i fängelse.
Mina herrar. Ni får ert tillstånd.
-Skatteinspektionen. -Instämning för mr Maranzano.
Var fan har du hållit hus?
-Jag kanske inte ska fråga. -Helst inte.
Snygga till dig. Hodge är på krigsstigen.
-Vad är det? -Var har du hållit hus?
Salvatore Maranzano blev mördad i eftermiddag på sitt kontor.
Snyggt och prydligt. Det tog bara fem minuter.
Om det blir problem har vi vår kontakt på insidan.
-Nåt mer? -Atlantic City.
-Ge det till Pinky. -En stor bar mitzva-present.
-Nån måste driva hålan. -Det finns nåt viktigare.
Vi måste ordna ett möte. Ju förr desto bättre.
Alla måste lära sig reglerna innan de börjar få sina egna idéer.
Jag kan ringa samtalen. Det blir enkelt.
De flesta inledde sin bana på Mulberry Bend, så om jag...
Vi ordnar det, Johnny.
Det är stora förändringar. Det kanske inte går så...
Vi uppskattar dina råd. Det hade inte gått utan dig.
Jösses. Se på er, bara. Ska vi fira eller inte?
Det blir ett bra år.
Vad väntar ni på? Nu öppnar vi flaskorna och sätter i gång.
Nu dansar vi!
-Vem är det? -Joe Harper.
Det är olåst.
-Jag tänkte att du ville ha städat. -Inte just nu.
Ska jag fylla på?
Ta bort tomglasen, bara.
Ut med all sprit.
Vet du vad som har hänt?
Du vann.
Mickey och Arquimedes kommer inte tillbaka. Förstår du?
Hur känns det när man ser det?
Man intalar sig att det går fort, men man vet inte.
Det vet man inte förrän det är ens egen tur.
Och då kan man inte berätta det för nån.
Kommer klubben att hålla öppet?
Fråga den nya chefen.
Det finns saker jag kan hjälpa dig med.
Visst. Du kan sopa sand.
Förlåt?
Det är minst 1 000 dollar.
Bli rörmokare, bokhållare eller president.
-Sir? -Ta pengarna.
Ta dem.
Som du vill, din dumma bondläpp.
Men gör oss båda en tjänst och försvinn ur min åsyn.
Förlåt. Uppdraget tog längre tid än jag trodde.
Det är mitt jobb. Jag har inget val, det vet du.
-Mabel? -Vad sa du till henne?
-Vad sa du? -Ingenting.
Hon har rymt. Det var när jag sov.
-Har hon tagit nåt? -Vet inte. Varför frågar du det?
För att hon är en tjuv! Hon är faktiskt en tjuv!
-Hon behövde hjälp. -Jag försökte!
Jag bryr mig om dig och vår familj. Det är allt som betyder nåt!
Du kan inte lösa all världens problem.
Kom tillbaka. Snälla, kom tillbaka.
Vem förväntar du dig att jag ska vara?
Käre sheriff Enoch.
Ni hjälpte mig en gång för väldigt länge sen.
Jag skriver i hopp om att ni vill hjälpa mig ännu en gång.
När jag var barn, och större delen av mitt liv-
-har jag gjort det jag måste för att överleva.
Jag slöt en pakt med djävulen och födde ett barn-
-vars far jag inte älskade.
Utan hopp om nåd och berövad allt i livet-
-har jag de senaste sju åren hållits fången.
Det känns som ett helvete där jag tynar bort en bit i taget.
Ni är den enda som vet vem jag var.
Ni lovade att inte tvinga mig tillbaka.
Visa mig samma godhet nu som ni visade en föräldralös flicka.
Ni trodde att ni kunde rädda mig, men hade det inte varit bättre...
Varje ögonblick här är tortyr.
Större delen av mitt liv har jag gjort det jag måste för att överleva.
Jag söker inte förlåtelse.
Jag födde en son vars far jag inte älskade.
Allt har berövats mig. Utan hopp om nåd...
När jag läser vad jag har skrivit verkar det begripligt...
För varje dag blir jag allt mindre säker.
Man tynar bort bit för bit.
Jag intalar mig själv att jag har sinnet i behåll.
Om ni kom och satt bredvid mig... Ni är den enda som känner mig.
Visa mig samma godhet som ni en gång visade en föräldralös flicka.
Jag står på mina bara knän och ber er.
Snälla, hjälp mig.
Översättning: Malin Hedlund www.btistudios.com